![](https://kinderklinik.learn-solve.com/wp-content/uploads/2022/01/prokolyvannya_vuh.jpg)
Проколювання вух у KinderKlinik
Проколювання вух – процедура, на яку дітки приходять із задоволенням, адже з кабінету вони вийдуть із гарними сережками у вушках.
Сьогодні астма — дуже поширене захворювання: в нашій країні діагноз «астма» ставиться кожній десятій дитині. Хоча, як стверджують фахівці, насправді ці показники набагато вищі. Що ж призводить до цього небезпечного захворювання? Американські вчені виявили, що один з факторів ризику — ожиріння — також вельми поширена проблема у дітей у всьому світі. Хороша новина в тому, що на цей фактор ми в змозі вплинути і тим самим зменшити ймовірність розвитку астми у дітей!
За останні 15 років кілька досліджень повідомляли про зв’язок між ожирінням і астмою. Раніше було виявлено два різних механізми, пов’язаних з ожирінням: в одному астма передує ожирінню, а в іншому — спочатку у дитини розвивається ожиріння, а пізніше — астма. І ось недавно, провівши мета-дослідження, американські вчені заявили про те, що у дітей з ожирінням ризики розвитку астми становлять 23-28%.
Автор дослідження — Дипа Растогі (Deepa Rastogi), співробітник кафедри педіатрії з Медичного коледжу Альберта Ейнштейна (Нью-Йорк). Вчені вивчили дані системи PEDSnet, яка об’єднує 8 великих дитячих систем охорони здоров’я США і охоплює понад 2,7 млн дітей. Це дозволило авторам провести детальний аналіз дітей з діагнозом «астма».
Експерти вивчали дані про дітей, для яких виконувалася хоча б одна з умов: було діагностовано хоча б один клінічний прояв астми, призначалися ліки проти астми, існували докази обструкції дихальних шляхів або порушення при проведенні спірометрії — об’єктивні показники хвороби дихальних шляхів. При цьому вчені виключили з вибірки тих, хто приймав ліки проти астми без поставленого діагнозу, а також тих, кому астма була діагностована протягом короткого періоду часу. В результаті вчені виявили істотний вплив ожиріння на розвиток астми у дітей.
В останні роки поширеність астми серед дітей становила в середньому близько 10%, а ожиріння — приблизно 20%. Згідно з результатами дослідження ожиріння підвищує ризик розвитку астми на 23-28%. Тому вчені прогнозують зростання випадків астми у дітей приблизно на 5% і припускають, що з часом астма, пов’язана з надмірною вагою, стане основним типом астми у дітей.
Також є докази того, що астма, викликана ожирінням у дітей, неалергічна, важка і погано реагує на ліки проти астми (в порівнянні з астмою у дітей з нормальною вагою).
Тим цінніше проведене дослідження, адже до сих пір було вкрай мало відомих факторів, які можуть знижувати ризики розвитку астми у дітей. А боротьба з надмірною вагою — зрозуміла міра профілактики.
Вчені рекомендують педіатрам при огляді враховувати окружність талії і оцінювати метаболічні порушення у дітей, які страждають на ожиріння, щоб вчасно виявляти ризики розвитку легеневих ускладнень. А серед тих дітей, у кого виявлені відхилення в окружності талії і метаболічні порушення, слід проводити скринінги на астму.
Втім, вчені відзначають, що не у всіх дітей з ожирінням розвивається астма. За словами експертів, необхідні подальші дослідження, які допоможуть встановити, у кого з дітей з ожирінням розвинулася астма, а у кого — ні. Також дослідження допоможуть з’ясувати, хто з цих дітей страждає астмою через зайву вагу, а у кого первинною була астма, а потім вже — ожиріння. Всі ці знання допоможуть розробити нові методи лікування астми, пов’язаної з ожирінням, оскільки існуючі препарати малоефективні.
Слідкуйте за вагою своїх дітей і будьте здорові!
Оригінальну статтю читайте тут.
Читайте також: Американські вчені запропонували, як школярам залишатися у формі
Підпишіться на наші новини.
Проколювання вух – процедура, на яку дітки приходять із задоволенням, адже з кабінету вони вийдуть із гарними сережками у вушках.
Зригування – це явище, що присутнє у 80% діток і поступово проходить до одного року. Найбільш інтенсивно проявляється у віці до 3 місяців. Основні ...
Головною причиною РДУГ є генетична схильність. Але є певні фактори, що підвищують ймовірність розвитку розладу.